Under 2. verdenskrig steg den tyske ubåtproduksjonen med 1000%.
De masseproduserte 17 nye ubåter om måneden.
Hitler visste at krigen om Europa måtte vinnes i Atlanterhavet.
Han fikk kontrollen over Atlanteren.
På slutten av 1942 opererte tyske ubåter i "ulvekobler".
De senket mer enn 1000 allierte skip.
Denne suksessen ga Tyskland en avgjørende fordel.
De holdt på å vinne krigen, og hvis utviklingen fortsatte -
- ville hele Europa falle.
I januar 1943 satte Roosevelt og Churchill alt inn -
- på å stoppe ubåtene.
Med USA og ny teknologi i ryggen slo de allierte tilbake.
Tyskland gikk fra å miste fem ubåter om måneden til enorme tap -
- i "svarte mai".
Den måneden tilintetgjorde og senket de allierte 41 ubåter.
Åtte av ti ubåtmenn døde.
Ulvekoblets herredømme stod for fall.
FLÅTEMINISTERIET 3. JUNI 1943
Jeg har kjent deg hele livet, og vil ikke kaste bort tiden din.
- Faren din var en enestående soldat. - Takk, sir.
I respekt for ham skulle jeg ønske du kom på bedre tanker.
Vi skal ikke jakte spøkelser. Vi skal finne og beseire fienden.
- Er du sikker på at du vil det? - Fullstendig.
- Når går du til sjøs? - Om to uker. Jeg er klar.
- Har du møtt vaktsjefen din? - Nei, sir. Nate Travers.
Han er god nok. Han kan du lære noe av, hvis du vil da.
Gjør helvete hett for dem. Det er en ordre.
De siste klærne er ikke tørre ennå. Husk å ringe moren din.
Ikke dra uten å ringe, -
- for så henger jeg på henne hver eneste dag til du kommer hjem.
- Og hun er tross alt moren din. - Jeg tar dette.
Det tar jeg med meg. Jeg henger det over køya mi.
Det er det siste jeg ser før jeg sovner, og det første når jeg våkner.
Hvorfor gjorde du det?
Når jeg først har begynt, kan jeg ikke stoppe.
- Det er jeg lei for. - Er du vel ikke.
Jeg elsker deg.
- Lov meg noe, Nate Travers. - Hva som helst.
Lov meg at du ikke blir drept fordi du skal spille helt.
- Så lett blir du ikke kvitt meg. - Jeg mener det seriøst.
- Slutt opp, kjære. - Lov meg at du kommer hjem igjen.
- Jeg lover. - Sverg.
Jeg sverger. Jeg kommer hjem til deg.
Bra.
TO MÅNEDER SENERE 2. AUGUST 1943
KONVOI MIDT I ATLANTEREN 1100 KM UTENFOR USAS KYST
- Heinrich! - Steng slusene!
- Stabeiser de amerikanere. - Full kraft frem, 15 grader.
- De fjerner seg. - De fjerner seg.
Periskopdybde. Vi skal lære dem hvem som er sta.
- 286 grader, 15 knop. - Avstand: 2700 meter.
Gjør klar torpedorør tre og fire.
Klar.
- 112 grader. - Torpedoer klare?
Treeren og fireren klare.
Klar.
Avfyr.
Fulltreffer!
- En god yankee er en død yankee. - Vi dykker.
U.S.S. SWORDFISH UBÅT I BALAO-KLASSEN
Frem, to tredeler.
Forbered dykking.
Vi går over på batteri. Opp med farta!
- Få ut fingeren! - Ja da.
- Trykk! - Gå ned på 60 fots dybde.
- 60 fots dybde. - Ja vel, sir.
- 60 fot, sir. - Ingen bobler?
- Ingen bobler, 60 fot, sir. - Periskop opp.
- Tid? - 64 sekunder.
64 sekunder...
Gjør klar til å gå opp. Øvelsen er ferdig.
- Sjef, mitt kvarter. - Periskop ned.
Ikke nå igjen. Jeg kan like så godt kaste meg i bølgene.
- Får jeg bli med? - Kommer straks, sir.
- Du burde gå til legen. - Det er så mye jeg burde gjøre.
Etter tre måneder i vannet blir folkene likeglade og sjuskete.
Bekymrer det deg ikke? I dag tok det 64 sekunder.
For tre dager siden var det 58. Seks sekunder, sjef.
Vi har ikke råd til å gi tyskerne seks sekunder.
- Jeg skal snakke med dem. - Ja, gjør det.
Du er mer erfaren, men jeg er utdannet og vet hva jeg gjør.
- Det tviler jeg ikke på. - Hva er det som plager deg?
De evige øvelsene går dem på nervene. Derfor blir de sløve.
- Savner dere en rask liten kamp? - Nei. Det er ikke det.
Hva er det da?
Kanskje det hjelper på humøret hvis de får mer fred og mindre øvelser.
Det bestemmer ikke du. Jeg har bestemt meg.
Besetningen er ikke god nok. Øvelsene fortsetter som planlagt.
- Forstått? - Ja vel, sir. Var det alt?
Ja, det var alt. Tre av.
- Hvordan har Heinrich det? - Hjernerystelse. Han kommer seg.
Bra, jeg ser til ham senere.
- Bra trekk. - Du vinner jo alltid allikevel.
- Vet du hva problemet ditt er? - Dronningen min står dårlig.
Du undervurderer alltid deg selv.
Du burde ha blitt kaptein for lengst i stedet for å henge på meg.
Jeg trodde det ville hjelpe på humøret ditt å senke krysseren.
Vi senker én, de senker 30. Flaks at torpedoen overhodet eksploderte.
- Nå har amerikanerne gått i krig. - Det gikk ikke så bra for dem i går.
Det vender snart. Med litt flaks...
Med litt flaks kommer vi helskinnet hjem.
- Hva er i veien, Bauer? - Se her.
Alltid når man minst venter det.
- Hvor mange trekk har jeg igjen? - To.
Sjakk...
...matt.
Greit nok, jeg hater sjakk. Jeg blir dårligere for hvert trekk.
- Unnskyld at jeg forstyrrer. - Vi er ferdige.
Vi har mottatt en melding... hjemmefra.
Gi meg den.
Jonas, hva står det?
Får jeg være litt alene?
De har bombet Hamburg. Datterens skole er jevnet med jorda.
Ingen overlevende.
Ikke vær gnien.
- Hva er vi oppe på? 27 øvelser? - Det interesserer meg ikke.
Typisk! Vi kan vårt.
Hvorfor finner han ikke noen prøyssere å plage i stedet for oss?
Han kunne godt si at det er en øvelse, så vi ikke driter i buksene.
Det forklarer klagene fra vaskeriet.
Sjef...
Vi har utført 27 øvelser for at du skal kunne jobben din så bra -
- at du ikke driter i buksene når vi blir angrepet.
Ja vel, sir.
Spar dritten til nazisvinene -
- som sniker seg rundt på østkysten i håp om å sprenge oss i småstykker.
- Har dere sett nestkommanderende? - Jeg tror han gikk på wc.
- Alt i orden, sir? - Ja, jeg kommer straks.
U 821 - TO DAGER SENERE 400 KM NORDØST FOR BERMUDA
DET BRITISKE HANDELSSKIPET ACHILLES
- Torpedoer... avfyr. - Hvordan mister man en hel konvoi?
Øk farten til 18 knop.
De mistet radiokontakten med Achilles her. Vi skal undersøke det.
Ingen har sett ubåter der på flere uker, men de kan jo godt være der.
- Denne gangen er det ikke øvelse. - Jeg underretter folkene.
Bekreft koordinatene og underrett CINTCLANT om at vi er på vei.
Vi kan snart gå opp.
Jonas, det er natt. Vi kan gå opp.
- Ja, gjør klar til å gå opp. - Gjør klar til å gå opp.
- Hallo! Hvor lenge har du ventet? - For lenge.
Åpne.
Helvete! Det er nestkommanderende. Han må opp til legen.
- Influensa? - Eller noe han har spist.
- Hvor lenge har du vært dårlig? - En ukes tid.
- Siden Panama. - Du må opp til kapteinen. Straks.
- Jeg blir med. - Nei.
- Tror du du kan hundse med meg? - Ja.
Rikelig med væske, og hold meg underrettet.
Søster Cooper til tjeneste, sir.
Han skal isoleres fra resten til jeg har fått undersøkt dem.
- Er det så alvorlig? - Kanskje det er meningokokker.
- På engelsk, takk. - En smittsom meningitis. Dødelig.
Vi kunne ikke stoppe blødningen i hjernen.
Hvor gammel var han? 18?
Heinrich var så ivrig etter å vise meg hva han kunne.
Helt fra første dag.
Du kunne ikke gjøre noe. Du kunne ikke ha forhindret det.
Nei...
Det er det som er problemet.
- Noe? - Nei, sir.
Takk for at du ville komme. Høyeste beredskap.
- Hvor er nestkommanderende? - Han er syk.
Be mr. Goodman melde seg.
Han kan knapt stå på beina. Han har utslett...
Vi er i fiendtlig farvann. Hvis han trekker pusten skal han melde seg.
Ja vel, sir.
U 821 TO DAGER SENERE
Kaptein...
Glenn Miller?
Greit.
Glenn Miller spilte på Hotel Pennsylvania i New York, -
- som de evigunge valfarter til for å se og høre orkesteret -
- som har gitt Amerika noen av de vakreste tonene.
Jeg oppfanger noe på 3-4-0-4000.
- Det høres ut som musikk. - De jævla svinene!
Mr. Goodman, innstill torpedodybden til ti fot.
- Ti fot. - Dybden er innstilt.
- Gjør klar etteren og toeren. - Gjør klar etteren og toeren.
- Målvinkel? - 349. Klar.
- Avfyr etteren. - Avfyr etteren.
- Avfyr toeren. - Avfyr toeren.
- Torpedoer! - Helvete!
Full fart frem. Dykk!
- Vi traff dem, men de kjører ennå. - Gjør klar til nytt angrep!
- Torpedodybde 12 fot. - Klar.
Gjør klar treeren og fireren.
Hvor i helvete er han?
To ubåter. En av våre og en amerikaner.
- Avstand? - 4000 meter.
- Vinkel? - 351.
- Er vi klare? Mr. Goodman? - Målvinkel 351.
- Treeren er klar. - Avfyr treeren.
Avfyr treeren!
- Den er rett forut. - Avstand 400 meter. Avfyr!
Den er ferdig! Flott.
- Bra gjort, gutter. - Vi fikk den!
- Godt å få tatt mødommen? - Bedre enn første gang.
Sånn skal det være, ikke sant?
- Han er død. - Torpedo på vei!
Hardt til høyre! Full kraft frem!
- Skaderapport. - Mr. Wright, skaderapport.
Han er død.
Miller, senk oppdriften. Gå opp! Gå opp!
Hjelp!
- Er det flere? - De er døde alle sammen.
- Vi heller ti grader til babord. - Forreste torpedorom er lekk!
- Motoren er kaputt. - Vi synker, kaptein!
- Du må... - Ikke gi meg ordrer.
Jeg kan prosedyren.
Dette er kapteinen. Evakuer båten.
Jeg gjentar: Evakuer båten.
Evakuer båten. - Kom nå!
Kaptein, du kan ikke gjøre mer. Den synker. Kom nå!
Ta deg av de andre. Det er en ordre.
Kom nå, vi må skynde oss.
- Vi må vekk, kaptein. - Ikke før alle er ute.
De er døde alle sammen. Dette er en kiste. Vi må vekk.
Det har vært mitt livs beste Thanksgiving.
Jeg er god til høytider.
Bare vent til jul.
Kyss meg.
Følg etter meg. Nå!
Kom igjen.
Avgang!
Kom igjen.
Rolig, kaptein. Du klarer dette.
Videre!
Du er da ikke redd for noen amerikanere?
Jeg er bekymret for forsyningene.
Vi møter forsyningsskipet om en uke. Vi har nok forsyninger.
Ingen grunn til bekymring.
Når vi når frem, overgir vi amerikanerne til avhør.
Klause, la oss være alene.
Som du vil.
Hva er det?
Du sa selv at krigen snart er slutt. Hvorfor risikere alt nå?
Sørg for at mine ordrer blir utført, Ludwig.
Ja vel, kaptein.
- Har alle det bra? - Ja.
Jeg vil ikke til Tyskland.
De torturerer fanger i Tyskland. Gasser og brenner dem levende!
Klapp igjen!
Offiserene i Panama sa at de griller jødene. Liksom biff!
- Slapp av, Miller. - Det er en ordre, sjømann.
Går vi i panikk nå er vi døde.
Hvorfor lot de oss ikke bare drukne?
Vi deler oss opp i tre grupper.
En gruppe leter etter forsyninger. Send posisjon til CINCTLANT.
Si at vi kontaktet fienden. Forstått? Forstått?
Kaptein...
Rolig... Abers.
Du skulle ha latt meg dø på båten min. Du skulle ha latt meg dø.
Er han død?
Hva gjør vi?
- Hvorfor kikker dere på meg? - Kapteinen er ikke kaptein lenger.
Det rabler for ham. Han er ikke til noen hjelp lenger.
- Hva faen vil han med dem? - Vi må overholde krigsreglene.
Ikke etter at de senket en av våre. Hele besetningen omkom.
- Kameratene våre! - Er ikke du også i tvil?
Jeg tviler ikke på kapteinens ordrer. Det burde ikke dere heller.
Han setter livene våre på spill.
Slik er det som regel i krig.
- Jeg har talt rundt 20 av dem. - Så er det sikkert dobbelt så mange.
Og de er bevæpnet.
Mat?
De fatter ikke et ord.
Vel bekomme. Jeg håper det smaker.
Stikk av, jævla prøysser!
La være.
- Hva faen er det? - Svineballer og kyllingtarmer vel.
Gi meg en til kapteinen.
- Tenk om de har forgiftet det. - Hvorfor ikke la oss drukne da?
Vi får bruk for kreftene våre, så vær så god og spis.
Prøv å spise litt.
Du sa Goodman hadde utslett. Hva var legens diagnose?
Meningitis.
Hvordan så det ut?
La det bli mellom oss, så folkene ikke blir skremt.
Det kommer noen.
Hvem har høyeste grad?
Rolig, rolig.
- Grad? - Vaktsjef.
- Hva har skjedd med kapteinen? - Han klarte seg ikke.
- Gikk han ned med skipet? - Ja.
Hvis folkene dine gjør som vi sier, får vi ingen problemer.
- Hva er galt med ham? - Han ble skadet på vei ut.
Han trenger legehjelp.
Vi deler dere i to grupper. Det er lettere å håndtere.
For oss alle sammen.
Legg dem i jern og gi ham medisin.
- La ham bare dø. - Gjør som jeg gir ordre om.
Ta av ham håndjernene.
Se deg for, for faen.
Til ham.
- Hvordan kan man sove sånn? - Han har vel fått hjernerystelse.
- Bør vi ikke vekke ham? - Ellers takk.
- Æsj, se der. - Ikke rør det.
- Hvorfor ikke? - Det er utslett.
Det fikk søsteren min som barn. Meningitis. Fra vannet i brønnen.
- Hvor lenge varte det? - En ukes tid.
- Hvordan behandler man det? - Går det bort av seg selv?
- Nei. - Du sa det varte en ukes tid.
- Og så begravde vi henne. - For helvete, Abers!
- Smitter det? - Jeg fikk det ikke, men ja.
Flott! Hvis ikke tyskerne dreper oss, gjør kapteinen det.
Hva glor du på, di rotte?
Hva gjør du?
Ikke nok med at dere spiser maten vår, jeg må se på dere også.
- Hva sier han? - Hva faen gjør du?
Det er nok.
Alt i orden?
TRE DAGER SENERE - 10. AUGUST 725 KM UTENFOR USAS KYST
Jeg har vondt overalt og vanskelig for å puste.
Jeg gir deg noe mot smertene. Hvil deg litt.
Du kommer deg.
- Hvor mange? - Åtte syke. Andre har symptomer.
Kom hit, kaptein.
Vi er nesten fremme, men forsyningsskipet er ikke der.
- Hva mener du? - De svarer ikke på oppkallene.
- Er vi på det riktige stedet? - Ja.
Helvete! Periskop opp.
En amerikansk destroyer. Helvete!
- Avstand? - 2500 meter.
2500.
Kaptein?
Hva er ordren? Vi må handle.
- Hvor mange torpedoer har vi? - To for, én akter.
Gjør klar etteren og toeren. Innstill torpedodybden til 5 m.
- De gjør klar til å angripe. - Vi må gjøre noe.
- 1800 meter. - Åpne torpedoluken.
Otto, kom hit.
- Torpedoer klare. - Klar.
Nå!
Torpedoene er klare.
- Amerikanerne har sluppet fri! - Jeg sa det ville skje!
- Stopp avfyringen. - Skal skje.
Vi får besøk.
Ox, hjelp!
- Hvordan ser du forskjell på dem? - De skal bare ikke avfyres.
Skynd deg!
Jeg har det!
- Cooper! - Nei!
Faen!
Stopp!
Ikke skyt.
Unnamanøver. Finn den jævelen!
Dykk! Dybde, akter minus 30, for minus 20.
- Fort! - Alle mann hit ut!
I gang! Opp med farten!
Hva var det?
50 meter.
Idioter. Dere har fått oss alle sammen drept.
Hvis du skyter nå, kan du like godt male en målskive utenpå.
- Kaptein, er det over? - Det har ikke begynt engang.
Tilbake!
Kaptein!
Kapteinen er død.
- Vi må rydde amerikanerne av veien. - Her nede? En massehenrettelse?
Jeg vil òg bli kvitt dem. Men når vi ikke kan gå opp og kaste likene...
Jeg kan godt leve med stanken.
- Hva er det, Bauer? - Det er noe du må se.
Wilhelm var den første som fikk symptomene. Her.
Amerikanerne er rene pesten. Og dem har vi om bord.
- Se der! Hva er det? - Jeg er ikke sikker.
Legen vår mente det var meningitis.
- Smittsom? - Veldig.
- Finnes det noen behandling? - Jeg er ikke lege.
- Mennene må ikke vite noe. - Hva? Men amerikanerne...
Det er en ordre! Og den har du bare å adlyde.
Alle mann skal bruke oksygenmasker inntil vi kan gå opp.
- Amerikanerne får ikke noen. - Alle mann får et oksygenapparat.
Ja vel, kaptein. Hvor lenge skal vi bli her nede?
Til vi ikke kan mer.
Abers...
Når du slipper fri må du ikke fortelle mor at jeg døde sånn.
Si at det gikk fort.
Smertefritt.
Smertefritt...
13. AUGUST 600 KM UTENFOR USAS KYST
lkke gi opp. Ikke gi opp nå, Nate.
Rachel?
Jeg har aldri sett deg sånn før.
Mennene mine dør. Enden er nær.
- Det vil jeg ikke høre. - Jeg er lei for det.
- Nei. - Hva skal jeg gjøre?
- Du skal komme hjem til meg. - Hvordan?
Jeg har ikke mer kampvilje igjen.
Jeg vil ikke være en av konene -
- som venter på telegrammet om at mannen min er død.
Det får du ikke lov til å gjøre mot meg.
- Du ga meg ditt ord. - Gud, som jeg savner deg.
Så kom hjem til meg.
- Er den der fortsatt? - Kanskje.
"Kanskje" er ikke bra nok.
- Gjør klar til å gå opp. - Da blir vi levende mål.
Hva vil du helst? Dø her nede eller der oppe?
Der oppe har vi en sjanse.
Overflateposisjon.
Kysten er klar!
Send et nødsignal.
Frisk luft. Tårnluken er åpen.
Da mistet vi skipet vårt.
- Familien din? - Ja.
Det er familien min. Vivian og lille Danny junior.
- Han ligner på meg, ikke sant? - Det driter da vel de i!
- Er det sønnen din? - Ja, sønnen min.
Peter... junior.
Glem aldri at det er fienden.
Ta deg av dine egne menn. Ut med deg.
Spis!
Og?
Hvert øyeblikk er lik et liv.
Det er på tide at vi tar oss av amerikanerne.
Ta av ham håndjernene.
Det var alt.
- Adlyder mennene dine deg? - Ja.
Ville de adlyde mine?
Jeg har mistet 70% av mennene mine, skipet ditt er nær og vårt er vekk.
Jeg har ikke noe valg. Sammen er vi mange nok til å styre båten.
Hvis mennene samarbeider med mine, har vi en liten sjanse.
- Skulle vi hjelpe dere? - Dere skal hjelpe dere selv.
Og hvis vi nekter?
Da dør vi alle sammen.
Bare det at han snakker med ham er høyforræderi.
Dere har sett oppførselen hans. Han er ikke rett.
Det er helt vanvittig.
- Hva gjør vi? - Jeg nekter å adlyde ham.
Jeg håper det samme gjelder for deg.
- Hva foreslår du? - Vi går snart tom for diesel.
Hvis vi er effektive har vi nok til 5-600 km.
Skulle mennene mine hjelpe deg med å seile dem i fengsel?
Vi seiler neddykket om dagen og i overflateposisjon om natten.
Hvis jeg har regnet rett er det mulig å nå land om tre dager.
Jonas!
- Mener du det seriøst? - Vi evakuerer i livbåtene.
Og så senker vi båten. Den skal ikke falle i hendene på landet ditt.
Til gjengjeld overgir jeg meg selv og ber deg vise mennene mine nåde.
- Du kan ikke bare gi opp. - Det er min plikt å redde mennene.
Du skal ikke overgi oss til dem!
- Vi kan godt klare oss uten dem. - Bare vi kunne.
Ludwig!
Jeg må ha et svar.
- Jeg vet ikke hva som vil skje dere. - Det forstår jeg godt.
Jeg ber deg bare fortelle din overordnede hva jeg gjorde.
Etter krigen har jeg så både reddet deres og mine egne menn.
- Jeg må snakke med mennene først. - Du får ti minutter.
- Slå oss sammen med prøysserne? - Ellers takk.
Jeg stoler ikke på de svina.
Skal vi ikke vente på at nok av dem kreperer, så vi kan overta båten?
- Hvorfor ikke? - Når blir du smittet, tro?
Tiden er knapp. Vi er alle i fare.
Jeg har lært å hate de fyrene, og nå skal vi samarbeide med dem?
Jeg er lei for det, men det er vår eneste sjanse.
Jeg har lovt kona å komme helskinnet hjem. Det vil jeg holde.
Tiden er ute.
Hør etter. Miller. Offiser Cremer hjelper deg.
Husk at vi bruker metersystemet nå.
Ox, du og... Du heter Hans, ikke sant?
Du blir med Hans ned i maskinrommet.
Vi bruker bare den ene motoren for å spare diesel.
Dra til helvete.
- Kom i gang. Var det mer? - En rorgjenger.
Abers. Kan du styre båten?
- Ja. - Virgil...
- Har vi overgitt oss eller hva? - Hold munn! Det er min båt.
Jeg tar beslutningene.
Vi slipper ikke hjem i denne båten.
Vil dere dø, dør vi sammen.
Men vil dere slippe levende hjem, er dette vår eneste sjanse.
Fortsett.
Kom igjen!
- Skal vi få det overstått? - Cooper, han holder på å be.
Han kommer nå.
- Frem, en halv. - Frem, en halv.
Angi kurs.
- 285. - Peiling 285.
Peiling 285.
Full kraft frem.
Kom igjen...
Vi må gjøre noe.
Nei. Før røykte jeg to pakker om dagen.
Her nede...
...skal to pakker holde i to måneder.
Nei...
Pytt da.
Mennene dine er gode. Du har lært dem opp bra.
Det var ikke bare meg, men takk.
Kanskje denne sinnssyke planen lykkes.
Kanskje.
- Kaptein. - Ja.
Solen står snart opp. Jeg foreslår at vi gjør klar til å dykke.
Naturligvis.
Jeg har mistet dem. Kapteinen har mistet mennenes respekt.
Du får tilbake respekten senere, når du har reddet livene deres.
Ville du gjøre det samme hvis du var meg?
- Jeg er ikke kaptein. - Hvis du var.
Overordnet sett, hva betyr én båt?
Krigen får en ende, men vi trenger ikke å ende sammen med den.
Det er noe vi ikke har drøftet.
Hva gjør vi hvis vi støter på et tysk skip?
Ombestemmer jeg meg da, og lar dere bli krigsfanger igjen?
- Og så drar vi hjem til Tyskland. - Tanken har streifet meg.
Tenk om vi møter et amerikansk skip. Da kan du få oss drept.
Det er mennene dine sine eiendeler.
- Takk. - Er du gift?
Ja, med den eneste som ville ha meg. Og du?
- Ja. - Barn?
Tre. Jeg har tre jenter.
Enda en grunn til å komme hjem i live.
Vet du hvorfor jeg plukket deg opp?
Reglene krever jo bare at jeg arresterer kapteinen og vaktsjefen.
- Det har Hitler personlig beordret. - Hvorfor reddet du alle oss da?
Vi har makt i våre stillinger. Folk forventer lederskap av oss.
Da jeg reddet deg var det første gang jeg følte meg maktfull.
Å redde et liv i stedet for å ta det, det er makt.
Jeg er lei av krigen. Vi kan ikke ta parti lenger.
Vi kjemper for det samme.
Hva skjer hvis og når vi støter på noen av våre allierte da?
Vi gjør det som skal til for at mennene våre kommer hjem i live.
17. AUGUST 125 KM UTENFOR USAS KYST
Hva foregår? Hvor er Hans?
Er det knute på tråden?
Hjelp!
Hva faen gjør du?
Har du ham?
Hold opp!
Jeg har aldri kunnet fordra ham.
Nå får dere som fortjent!
Alle sammen!
- Hva skjer? - Vi blir angrepet. Skynd deg!
Hva skjer?
Nei, la den være. Ta av røret.
- Torpedoen eksploderer! Er du gal? - Spør kapteinen om det.
Gå bort dit. Bort dit!
Kast fra deg pistolen!
Hendene i været!
Forræder! Du får ikke lov til å overgi båten.
- Vil du heller drepe alle? - Heller dø med ære!
- Hold opp. Krigen er slutt. - Nemlig.
Så...!
Jonas!
Båten er din nå.
Få mennene hjem.
- Svinet har avslørt oss. - Vi var så tett på.
- Hva sendte han? - Posisjonen og kanskje situasjonen.
Da er tiden knapp. Du bestemmer. Hva gjør vi?
- Periskopdybde. Vi går opp. - I sving, gutter.
Ta ham med.
- Dybde? - 12 meter. Periskop opp.
Jeg oppfanger noe. Kurs 180, 2300 meter.
Helvete! Se der.
- En amerikansk destroyer. - 2400 meter. Den fjerner seg.
- I en helvetes fart. - 2600 meter.
- Så den oss? - Nei, men den er kanskje den rette.
- Kan du kontakte den? - Ja.
- Hva gjør vi? - Legger kortene på bordet.
- Vi får radiokontakt og går opp. - Da kan de angripe oss.
- Går vi opp, bombarderer de oss. - Det kan de også gjøre her nede.
Det er et amerikansk skip. Du bestemmer.
Gjør klar til å gå opp.
- Den snur. - Jeg arbeider på saken!
- 2400 meter. - Jeg har den!
- 2300 meter. - Vær så god!
Det er vaktsjef Nathan Travers fra U.S.S. Swordfish.
Jeg befinner meg om bord på U-429. Mine folk og jeg har kommandoen.
Sir, hør her.
Ikke skyt, vi går opp...
- Hva nå? - De blokkerer signalet.
- Du tar feil. - Det var vaktsjef Nathan Travers.
- En ubåt nærmer seg. - Hvem sin er det?
Det kan jeg ikke avgjøre.
Det er en tysk 7-C. Han sendte mer enn ett nødsignal.
Gjør klar etteren og toeren. Senk forræderne!
- En ubåt til, sir. - Kall opp CINTCLANT!
- Vi holder kursen. - Inn i ubåten?
Heller ubåten enn destroyeren. For jeg har nemlig deg.
Avfyr!
- Den har avfyrt. - Mot hvem?
- Torpedo! - Gå over til batteri! Dykk!
Klar til kamp!
- Dybde? - 50 meter.
- Gå ned til 70. - Nei, det forventer han, tro meg.
- Gå opp. - Dere hørte ham!
Full kraft frem. 110 styrbord. Gjør klar etteren til avfyring.
- Vi må forsvare oss. - Nei, det går bra.
Skaderapport!
Avfyr!
- Torpedo! - Styrbord!
- Hva? - Hardt til høyre.
Det går helt amok. Hva faen foregår egentlig?
Gi meg dem.
Nei... ja.
Ikke skyt! Det er tyskere om bord, og vi har kommandoen.
- Ikke skyt! - Klar til kamp.
- Neste gang er det ute med oss. - Det er våre landsmenn.
- De vil drepe oss! - Jeg angriper ikke mine egne!
- De angriper gjerne deg. - Jeg kan ikke ta det valget.
Det må du. Du er kaptein nå.
Må Gud stå meg bi. Vi har bare én sjanse.
- Hvorfor det? - Vi har bare en torpedo igjen.
Gjør klar treeren og fireren.
Ubåten snur.
- Den går i angrepsposisjon. - Destroyeren, 1800 meter!
- Konsentrer deg om ubåten. - Det er den bakerste torpedoen.
Full kraft frem på mitt signal.
- Gjør klar... - Sekseren.
Vi er klare.
- Klar? Nå. - Nå!
Dykk!
Vi er rett over den.
Opp, opp, opp!
- 35 meter. - Mer fart!
- Kom igjen, din bøtte. - 50 meter!
75 meter!
- Vi har bare ett forsøk, så stå på. - Jeg svikter deg ikke.
- 90 meter. - Vent.
- 120 meter. - Avfyr!
Blindgjenger. Den traff dem, men eksploderte ikke.
Avfyr!
Fyr!
- Torpedo! - Fort dykk!
- Alt i orden? - Jeg kan ikke høre noe.
- Vi har forbindelse! - Slå på høyttaleren.
Nathan Travers fra U.S.S. Swordfish. Ikke skyt, for helvete!
Travers, det er U.S.S. Logan. Vi hører deg klart og tydelig.
Herlig at du er i live.
Det er kaptein Samuel Littleton. Du skal konfiskere Enigma-kodemaskinen.
Samt alle dokumentene. Jeg sender over en bevæpnet patrulje.
Vannet fosser inn, og vi synker snart.
- Vi evakuerer skipet. - Vent!
Finn objektene.
- Det er en ordre. - Vi synker da ikke.
Jo, det er en kjemperevne gjennom skroget. Ser du ikke det?
Ser dere revnen? Abers?
- Jo, en kjemperevne. - Nemlig, la oss senke båten.
Et løfte er et løfte.
U.S.S. Logan, jeg fikk ikke tak i den siste beskjeden. Dårlig signal.
Helvete også!
- Ferdig. - Vær så god.
Jeg skal hjem!
- Etter deg. - Jeg har fortsatt høyest grad.
Etter deg.
- Men du forstår ikke... - Jo, det gjør jeg.
De er krigsfanger. Det er prekært.
Uten dem hadde vi vært seks døde.
Men de er tyskere, og vi er fortsatt i krig.
Beklager, jeg kan ikke gjøre noe.
Jeg håper du forstår.
Nate...
Jeg vet hva de gjorde for dere, og sørger for at de blir behandlet bra.
Takk, sir.
Jeg var døden nær flere ganger...
Jeg oppga håpet om å vende hjem igjen.
Bare jeg hadde vært der.
Det var du. Mer enn du aner.
Hva skulle jeg ha gjort uten deg?
Du blir ikke kvitt meg så lett.
CAMP COOKE I CALIFORNIA KRIGSFANGELEIR
God dag.
Det er min kone, Rachel. Hun ville gjerne møte deg.
En glede. Uten mannen din ville vi ha omkommet alle sammen.
- Du har en modig mann. - Han sier det samme om deg.
Jeg mottok et telegram om at min manns ubåt var savnet.
De hadde ingen radiokontakt, og alle var antatt å være døde.
Takk.
- Nå skal dere få fred for meg. - Kommer straks.
- Hun er vakker. - Det kan jeg ikke ta æren for.
- Her. - Tyske sigaretter.
- Hvor har du funnet dem? - Ikke spør.
Takk.
- Hvordan har mennene dine det? - Maten er god, og det er rent.
Kapteinens krav var urealistiske. Han visste at det ville gå sånn.
- Han ønsket ikke dette for dere. - Han ønsket at vi skulle overleve.
Det klarte han. Vi klarte det.
- Krigen er snart slutt. - Ja.
Da vender vi hjem.
Hvis torpedoen hadde eksplodert...
- Jeg vet snart ikke... - Nei.
Det var godt å se deg, kjære venn.